SØKER ETTER VENNSKAP
SØKER ETTER ROMANTIKK
ENKE
ENKEMANN
RØYKER NEI
DRIKKER NEI
Jeg hadde en sønn,
ble drept i en bilulykke.
Estelle: Har du noen annen familie?
Brian: Ja, jeg har en sønn.
Vi snakker ikke sammen.
Det har vært veldig koselig å chatte.
Kanskje vi burde møtes? Middag?
Basert på novellen av Nicholas Searle
Det høres hyggelig ut.
Da er det en avtale.
Hei, sir.
Hei, jeg er med Estelle.
Hun sitter der borte.
Estelle?
Jeg er Brian.
Ikke si at jeg er sen. Jeg er aldri sen.
Nei da. Jeg var tidlig ute.
Jeg forstår. Ja.
Vel, for å være ærlig så gikk jeg forbi her et par ganger.
Sommerfugler i magen.
Vodka martini.
Så du kjører ikke?
Nei.
Barnebarnet mitt henter meg. Stephen.
Er han det eneste barnebarnet ditt?
Ja. Det eneste.
Han er alt jeg har igjen.
Du har en sønn, husker jeg.
Ja. Robert. Han bor i Australia.
Min Harriet har vært borte i tre år nå,
og din mann, Alasdair...
Alasdair. Det stemmer.
Ja, et år.
Så, si meg, har du gjort dette før?
Møtt noen på internettet?
Ja, det har jeg.
Synes du ikke at det alltid er det samme?
Mener du forventning etterfulgt av skuffelse?
Men vi sier det aldri høyt, selvfølgelig.
"Om du bare hadde beskrevet deg selv mer riktig...
"...så kunne vi unngått å kaste bort all denne tiden og energien
som vi, på vårt stadie i livet, ikke har råd til."
Jeg tror at det er systemet
som setter sammen de vrangforestilte med de håpløse.
Men jeg sier til meg selv:
"Hold motet oppe. Vær positiv. Denne gangen blir det annerledes."
Vet du, det gjør jeg også. Jeg er en evig optimist.
Det var det jeg tenkte.
Derfor må jeg innrømme noe nå.
Det jeg tar mest avstand fra her i livet, er uærlighet.
Jeg heter faktisk ikke Brian.
Det er Roy.
Roy Courtnay.
Jeg forstår.
Vel, da er det vel på tide
at jeg forteller deg at jeg faktisk ikke heter Estelle.
Vel, bare om du ikke gjør det.
Det gjør jeg ikke. Jeg heter Betty.
Betty McLeish.
Betty.
Jeg tror det skal gå bra.
Hei, Betty.
Er det barnebarnet ditt?
Ja. Han har ventet.
Kan vi kjøre deg hjem?
Hva? Nei da. Det er ikke langt til stasjonen,
og kort vei å gå fra Paddington, det er det hele.
Så, au revoir, Betty.
Til vi sees igjen, Roy.
Kommer du til å ringe meg?
Til Stringfellows, er du snill.
Takk, sir.
Følg meg, er du snill.
Beklager at jeg lot dere vente.
Jeg kunne ikke komme fra.
Hvor gammel var hun?
Gammel nok.
Vi tar en runde med champagne.
Tusen takk.
Jeg forklarte bare reglene.
Av diskresjon, ingen navn.
Vi to har tjent en del penger i løpet av livet,
og derfor tenkte jeg å gi dere muligheten
til å kjøpe dere inn i dette nye investeringsselskapet.
Ja. Jeg har gjort meg nye bekjentskap, ganske nylig, med visse herremenn
som har 800 000 pund å investere.
De kjenner meg som en litt korrupt aksjemegler
som har gitt dem en garanti om rask dobling av pengene deres,
om de investerer i det begrensede partnerskapet.
Som er oss.
Men før de investerer,
vil de se at vi gjør det samme.
Bare 200 000.
50 000 fra hver av oss.
Det er vel ingen her som er ukomfortable med den summen?
Godt.
Vel...
Et spørsmål til dere.
Ikke at jeg forventer et direkte svar.
Akkurat hvor tvilsomt er dette?
Vel, det er litt vanskelig å si.
Jeg trenger visst ikke noe svar.
Et spørsmål til, som jeg tviler på at jeg får noe bedre svar på.
Hvem er de?
Som alle oss ved dette bordet, så foretrekker disse anonymitet.
Og til poenget ditt...
Bryn.
Å, kjære. Den første til å bryte en regel.
Men til poenget ditt, Bryn...
Jeg kan si at de er utenlandske
og ønsker å bli en del av den engelske investeringsklassen.
Russere.
Tok den med én gang.
Kosakker. Jeg hater faen meg kosakker.
Vel, om du ikke kan være med, Bryn,
så foreslår jeg at du trekker deg tilbake fra videre samtale.
Det var vel ikke det jeg sa?
Godt.
For pengene dere investerer,
vil dere få tilbake firedobbelt.
Tusen takk, kjære.
Unnskyld meg.
Du ringte.
Tusen takk.
Takk, søta.
Jeg gikk kanskje glipp av noe...
...men jeg er ganske sikker på at Adolf Hitler ikke ble drept
av et maskingevær på fransk kino.
Vel, det hadde vært ganske bra om han hadde blitt det.
Ja, men unge mennesker går og ser slike filmer
og tror at det er det som skjedde.
Nei da. Jeg underviste i 40 år,
og denne generasjonen er mindre truende til å tro på noe de blir fortalt
enn det vi var.
Å, herregud!
Roy, hva er det?
Det er bare kneet mitt.
Det gir etter av og til og da...
Bare gi meg et øyeblikk.
Her. Jeg har deg.
-Takk. -Ok.
Er det bedre nå?
Ja.
CONNATE INVESTMENTS LTD. PRIVATE AKSJEMEGLERE
Litt ned på høyre side.
Sånn ja.
Tusen takk.
Formålet med denne felles investeringen
er å kjøpe denne eiendommen i Karibien.
Når handelen går gjennom,
vil eiendommen videreselges etter avtale til dobbel pris.
Når får vi fortjenesten?
Om en ukes tid.
Alle transaksjoner blir utført elektronisk via disse.
Jeg overfører nå våre 200 000 pund...
OVERFØRING FULLFØRT
...til vår felles investeringskonto.
Og alt dere må gjøre nå er å overføre deres midler,
en sum på 800 000 pund,
og så er alt i orden.
Du overførte 200 000.
Vi overfører 800 000.
Stemmer.
Deres investering er større, men det er også fortjenesten deres.
Vel, om det ikke er flere spørsmål...
Jeg har et spørsmål.
Av alle pengene dere vil tjene, hvor mye får Putin?
OVERFØRING AVBRUTT
Hva faen var det der?
Jeg følger dere ut.
De synes ikke du var morsom.
Hvordan vet du det? Du kan ikke russisk.
Det trenger jeg ikke.
Hvordan får vi dem tilbake?
Vi må gjenvinne deres tillit, ikke sant, Bryn?
Jo.
Bryn.
Hallaisen!
Har kneet ditt gitt etter igjen?
Det har vært slik i noen dager nå.
Hvorfor tok du ikke drosje?
Jeg kom meg frem, gjorde jeg ikke?
Jo, og du har sikkert gjort det verre.
Uansett så er det visst stengt.
Og jeg ringte visst ikke for å sjekke.
Jeg har rotet til alt, har jeg ikke?
Følg med.
Vel, det var uventet.
Jeg kjøpte den i dag.
Ga han deg gode vilkår?
Disse bilselgerne liker å utnytte sånne som oss.
Nei, jeg betalte kontant.
Bli her, så plukker jeg deg opp.
Betalte du kontant?
Det jeg liker mest er hvor stille det er.
Tok litt tid å bli vant til, men nå nyter jeg det virkelig.
Vent. Jeg hjelper deg, Roy.
Ett sekund.
-Ok. -Alt i orden?
Å, kjære.
Ja.
Å, kjære. Der.
-Kan du ikke... -Ingen trapper. Godt jobbet.
-Ok. -Alt i orden?
Ja.
Veldig moderne, eller hva?
Tenkte jeg ville begynne på nytt.
Ja.
Herregud.
-Utrolig. -Betty.
Dette var litt av et måltid.
Bare rester.
Ja. Men det er det du klarte å gjøre med dem.
Betty, er du tilbake?
Vi er her!
Stephen. Barnebarnet.
Roy courtnay.
-Jeg trodde dere skulle ut i kveld. -Nei. Vi er inne.
Kneet til Roy ga etter.
Virkelig? Skal vi ringe ambulansen?
Nei.
Det er ikke så dramatisk.
Bor Stephen her med deg?
Nei da. Han tar doktorgraden sin ved Royal Holloway.
Han bare sover her av og til.
Kan jeg kjøre deg?
Til?
Til hvor enn det er du bor.
Stephen, vi er ikke ferdige med middagen.
Ja, jeg bør vel komme meg hjem.
Da insisterer jeg på at Stephen kjører deg hjem.
Jeg tror jeg blir med.
Tusen takk. Sånn.
God natt.
Hvilken etasje bor du i?
Toppetasjen.
Du kan ikke gå opp og ned alle de trappene.
Hva mener du at jeg skal gjøre?
Selge og flytte?
Nei, for Guds skyld. Kom og bo hos meg.
-Hva? -Jeg har et gjesterom.
Hva er det du gjør?
Altså, bare til du er oppe og går igjen.
Betty, du er like sjenerøs som du er vakker.
Men nei.
Da går vi.
Dette er latterlig!
Jeg er redd jeg ikke har gjort noe med dette rommet enda.
Så det er litt tomt.
Men du kan bruke alle skuffene,
og så er det en garderobe, selvfølgelig, som er tom.
Ja.
Jeg henter noen håndklær til deg.
Gjør deg komfortabel.
Ja, særlig.
Veldig snilt av deg.
Hold følge.
Nok av tid til å slappe av senere.
Er alle med?
Klare?
To kilometer til.
Ingen slentring.
Vel, jeg snakker heller ikke med ham, jeg bare...
Ja, hun er så stor, jeg kan ikke tro det.
Kom igjen, damer.
Sånn ja.
Invitere ham til å flytte inn, hva tenkte du på?
Vær så snill, hva er så farlig med det?
Når står bryllupet?
Lørdag om en uke?
Nei, det er for tidlig å binde seg.
Jeg trodde det var hele poenget.
Ja, selvfølgelig er det hele poenget,
men jeg trodde ikke det ville bli så intimt.
Snakker dere om meg?
Albert Speer.
Han jeg skriver avhandling om. Jeg sa at...
...jo nærmere man kommer, jo mer mister man perspektivet.
Har du mistet perspektivet på Albert Speer?
Jeg prøver å finne ut om han var så uskyldig som han påsto at han var.
Jeg trodde det ble avklart da du gikk i bleie.
Jeg tror at slike spørsmål sjeldent blir helt avklart,
eller hva?
Var det historie du underviste i på skolen?
Skolen?
Nei, Roy, Betty underviste ved Oxford.
Du viser deg visst ikke frem, gjør du vel?
Der er han igjen, med alle klisjeene.
Jeg synes han er ganske sjarmerende.
Det sa du ikke.
Hører jeg et snev av sjalusi?
Hallo.
Betty sier at jeg skal kjøre deg uansett hvor du skal.
Hvor skal du?
Ta farvel.
En gammel venn har bukspyttkjertelkreft. Sa jeg skulle komme innom.
Flott. Skal jeg ta bagen din?
Tusen takk, Stephen.
-Det er veldig snilt. -Bare hyggelig.
-Tusen takk. -Pass fingrene.
Vil du bli meg og se ham?
Nei. Jeg vil ikke trenge meg på.
LAMBETH-FLØYEN
Skal vi fortsette?
Jeg har noe å si.
Jeg vil gjerne takke alle for at dere gjør en innsats
for å samles igjen i dag etter vårt første møte.
Det hele var en stor misforståelse.
Vel, jeg forårsaket den. Uten å mene det.
For å takke, og for å redusere deres risiko,
har vi økt vår innsats til 100 000 hver.
En fordobling til 400 000 pund.
Godt sagt, Bryn.
OVERFØRING FULLFØRT
Vel.
La oss åpne vodkaen!
Ok.
Bryn!
-Alle gode ting er to. -Bra jobbet i dag.
Jeg er fornøyd.
Han avlytter oss!
Politiet.
Politiet!
Faen!
Politiet!
-Frys! -Du! Frys!
Tilbake!
Nei!
Denne veien! Bruk baktrappen! Trappene!
Du er arrestert! Stå stille!
Stopp!
Frys der du er!
Stopp!
Engelsk investorklasse.
TREKKER TILBAKE MIDLENE
Vlad.
Tusen takk. Godt jobbet.
Alt i orden!
Og? Ble han glad for å se deg?
Den stakkars jævelen merket ikke engang at jeg var der.
Virkelig? Enda en flaske?
Bestemoren din lar fornuften løpe løpsk.
Greit.
Nei takk.
Ikke vær så prektig!
Dette er avskjedsmiddagen din.
Ja!
Hvor skal du hen?
Spandau fengsel.
Over lengre tid?
Morsomt.
Spandau var der hvor Albert Speer
og resten av nazistene var innsatt.
Tilbake til åstedet?
Stephen tror på steders makt.
Det meste er i ruiner nå. Men fortiden blir mer håndgripelig
når man opplever omgivelsene hvor den foregikk.
Jeg likte aldri historie.
Altså, hva er poenget med å se tilbake?
Det som er gjort er gjort, og det kan ikke bli ugjort.
Men man kan kanskje begynne å forstå det.
Virker som om du har hatt litt av en fortid, Roy?
Milde himmel!
Nok for flere liv.
Var du i noen tjeneste?
Militærtjeneste?
Ja. Den med våpnene.
Jeg tjenestegjorde faktisk i hæren.
Krigen.
Er det slik du fikk arret?
I nakken der.
Jeg fortalte bestemoren din da vi møttes...
...at det jeg forakter mest her i livet er løgn.
Så i stedet for å finne på en historie,
så sier jeg bare at jeg foretrekker å ikke snakke om
detaljene rundt da jeg ble såret.
Jeg trekker tilbake spørsmålet.
Jeg gjorde det da jeg barberte meg.
Ja. Veldig bra.
Ha det! Lykke til!
Vel, var ikke det hyggelig?
Koste du deg?
Det er andre gang.
Andre gang?
Andre gangen den bilen har lusket rundt.
Er du sikker på at det er den samme bilen?
Ja. Sølvfarget audi med en ripe på begge sider.
Vel, jeg vet ikke hvem det er.
Alt i orden?
Alt er i pokkers orden.
Det er godt å være tilbake i byen.
Jeg vet ikke hvor mye mer jeg klarer av det stedet.
Det er som å bli kvalt av beige.
Hørt noe brumming fra investeringsselskapet vårt?
Så vidt de vet så er vi begge i varetekt,
midlene deres er fryst og politiet leter etter dem.
Miste 100 000 hver.
De kan skylde på seg selv.
Kall det en lekse.
Vel, det er det.
Skal vi ta oss av problemet vårt?
RASTAKOVSKI SLAKTERE
Vlad?
Vinnie her sier at du er misfornøyd med betalingen.
Jeg vil ikke ha betaling. Jeg vil ha en andel.
En avdel av overskuddet?
Vel, det samme som deg.
Det samme som Vinnie.
Jeg verdsetter troverdigheten du har til oss, men jeg...
Ikke kødd med meg, Roy.
Butikken er stengt. Gå videre.
Jeg vet ting om deg.
Hvem du egentlig er.
Jeg får godtgjørelse for dårlige manerer.
Jeg sier til meg selv, kulturelle forskjeller.
Vet du hva du ville fått
i Shittingrad for det du akkurat sa?
Hodet ditt i en bag, med ballene dine i kjeften.
Jeg, derimot, foretrekker fornuft.
Nei!
Siden når tar du deg av handlingen?
Jeg utforsker gledene ved familielivet.
Til nye beitemarker.
Hvor mye tror du hun er verdt?
Minst en halv million.
Den eneste utfordringen er barnebarnet.
Den lille drittsekken er utenbys i noen dager,
så vinduet er ideelt.
Jeg er tilbake!
Her inne, på kjøkkenet!
Betty.
Jeg håper det er greit at jeg inviterte en venn.
Vincent Halloran.
Betty McLeish.
-Hallo. -Hallo.
Vincent er min...
Hva er det du kaller deg?
Investeringsrådgiver. Det betyr glorifisert regnskapsfører.
Jeg bare hjelper Roy å organisere.
Du vet, det er testamentet mitt.
Det er ingen formue...
...men jeg har spart hele livet, og jeg sløser ikke.
Noe alle som har vært ute og spist med Roy kan skrive under på.
Det høres veldig komplisert ut. Jeg lar dere få jobbe i fred.
Det er veldig enkelt, faktisk. Målet er bare å minimere avgifter.
Skatter og slikt.
For å være ærlig
så håpet jeg at du ville la meg etterlate noe til deg.
Hva? Roy!
Hva er det du snakker om?
Hvor lenge har vi kjent hverandre?
Nei! Du må tenke på sønnen din.
Robert? Nei.
Han er ikke i testamentet mitt.
Jeg liker ikke måten han lever på.
Han tegner kjøkken.
Men det lille jeg har vil nok ikke merkes, sammenlignet med det du allerede har.
Folk liker ikke å snakke om penger.
Temaet er tabu, men det er så viktig.
Nettopp. Som sex.
Jeg går på toalettet.
Kritisk viktig, men ikke et tema for høflig samtale.
Ja, vel, det er det ikke.
Vel, det jeg tror Vincent mener er
at vi må ta vare på det vi har jobbet for å sikre.
Det stemmer! Ens interesser, eiendeler, familie.
Får jeg spørre hva strategien har vært med eiendommen din?
Jeg tror ikke man kan kalle det en strategi.
Jeg har sparepengene mine, og så har jeg fondet fra Alasdair.
Og så eier jeg selvfølgelig dette huset, da jeg betalte det kontant.
Så om vi inkluderer sparepengene, fondet og huset,
så ville dine totale eiendeler komme på...
Det er rundt 2,700 000. Noe sånt.
Kanskje 800, tror jeg, sist jeg sjekket.
Får jeg kalle deg Betty?
Vel, over en 5-års periode
vil jeg anta en årlig renteinntekt på 15 til 20 prosent.
Det er en dobling av pengene dine på 5 år.
Er det noen risiko?
Vel, det er en risiko å krysse veien.
En annen fordel er at investeringene våre hjelper
utviklingen til utviklingsland.
Så pengene dine vil hjelpe de som trenger det.
Det er fint å vite, er det ikke?
Doble pengene mine på 5 år?
Litt mer kan vel ikke skade.
Noe du kan tenke på, og du også, Roy,
er en måte å administrere fellesutgiftene og effektivisere investeringene deres på.
Ja, hva vil det si?
For å begrense administrasjonskostnadene og skattepliktene deres,
så kan dere jo åpne en felleskonto.
Mener du å legge sammen mine og Roys penger?
Du hadde sikkert noe lignende med mannen din.
Vel, ja, men vi var gift.
Ja. Det er sant.
Men å kombinere eiendeler
er den beste måten å forvirre skatteetaten på.
Vel, du har virkelig gitt oss mye å tenke på.
Tusen takk, Vincent.
Vincent.
Blir du noen gang ensom her inne?
Hva?
Dette rommet. Det er så stille.
Roy, det er hyggelig at du tenker på meg, men om du vil ha sex,
så er jeg redd jeg må stå over.
Nei, nei.
Det var ikke det jeg skulle foreslå.
Bare litt kos.
Jeg setter pris på det, men...
Jeg har alltid tenkt på forholdet vårt
mer som et vennskap.
Vi har vel kommet oss forbi det.
Det er ikke kneet mitt som holder meg her lenger.
Vi har utviklet en intimitet,
nærhet.
Vi er nære nok til at jeg vasker doen din.
Og noen ganger bommer du.
Jeg beklager.
Jeg skal forsøke å forbedre sikten.
Men når det gjelder oss to...
Nei, Roy. Jeg vet hva du sier.
Det er bare det at...
Vel, Alasdair og jeg...
Ja, jeg forstår.
Tusen takk.
Jeg vet at jeg ikke er så kjekk...
...men jeg har begynt å bli veldig glad i deg, Betty.
"Glad i"? Det er så gammeldags.
Jeg har aldri vært så komfortabel med ordet "elske".
Ikke engang med kona mi.
Roy.
Du åpnet deg for meg.
Vel, vi bør markere anledningen...
...men du har allerede avvist meg.
Hør... Om du vil at jeg skal si "jeg elsker deg",
så skal jeg virkelig prøve.
Når tiden er inne.
Roy!
Betty!
Hva er det?
Det var en mann.
Slapp av. Ok.
Noen prøvde å bryte seg inn i natt.
Vet du hvem det var?
Det er en jævel i en sølfarget jævla audi som stadig snuser rundt.
Det kan ha vært ham...
...men jeg forstår ikke hvorfor.
Skal vi utsette?
Nei.
Hun kommer tilbake fra frisøren klokken ett.
Så Roy hadde en dobling av investeringen sin.
Det er det vi kaller "tilfeldig gevinst".
Hvor ofte skjer dette?
En eller to ganger i året.
Å, herregud!
20 000 pund?
Det er som å vinne i lotto.
Å investere med Vincent er som å vinne i lotto og V75.
Gitt størrelsen på eiendommen din, vil det forekomme tilfeldige gevinster hver uke.
Så hva vil du...?
Stephen?
Jeg trodde du var i Spandau.
Gjorde du?
Vel, de slapp meg ut tidlig.
Stephen.
Hvorfor sa du ikke at du var tilbake?
Du skulle ha ringt.
Hva får dere henne til å gjøre?
Så han flytter inn med et dårlig ben,
og med én gang jeg reiser
får han deg til å gi ham alle pengene dine.
Nei! Det er ikke det som foregår!
Det er å ta litt hardt i.
Hør her, Roy, vet du hva?
Dette er ikke ditt hjem.
-Stephen! -Han er en inntrenger.
Forstår du det?
Du skjemmer meg ut foran Mr. Halloran og Roy, som jeg...
Hør, jeg beklager...
Ikke rør meg.
Mr. Halloran, jeg beklager virkelig.
Stephen, jeg vet at min tilstedeværelse
har endret ditt forhold til bestemoren din,
men jeg har et lite overtak.
Alderen min.
Jeg er fra din bestemors tid.
Den verdenen vi vokste opp i og kjente.
Og ved å ikke være i familie så er det én ting til,
som du kanskje kan kalle en romantisk mulighet.
Om Betty får det bedre på grunn av noe du umulig kan gi henne,
bra for henne.
Gudene vet at det er bra for meg.
Unnskyld.
Hør her, kjære,
hva om du ga gevinsten til Stephen?
20 000 pund, det er alt for mye.
Han vil ikke klare å håndtere det riktig.
Så halvparten.
10 000 til Stephen,
10 000 til oss.
Oss?
Den turen du nevnte.
Den dere planla før Alasdair døde.
Roy.
Du er så snill.
Min egne Delilah.
Du kan ikke dra på ferie med dette ragget.
Så hvor synes du vi skal dra?
Alasdair og jeg planla å dra til Paris, Venezia og Berlin.
Berlin.
Det er så grått.
Nei. Det er den mest spennende byen i Europa for øyeblikket.
Ja. Utrolig arkitektur.
Og restaurantene og historien.
Hva om vi dro til litt sol og varme?
Som Costa del Sol...
...eller en eller annen gresk øy.
Hva tenker du om det?
Betty?
Betty, er alt i orden? Jeg ringer etter en ambulanse.
Nei.
Nei. Ring legen min.
Nummeret hans står på oppslagstavlen.
Sannsynligvis fikk du enda et slag.
Gode Gud!
Jeg har hatt det før.
Veldig små, bittesmå,
små ubetydelige slag.
Ja.
Og jo flere du får, jo mer skade gjør de.
Har du tatt pillene du fikk resept på?
Nei.
Det må finnes en behandling.
Ja. Hvile. Operasjon.
Å redusere spenningene og aktivitetene i livet mitt til...
Mrs. McLeish...
Jeg kommer ikke til å gjøre det. Jeg nekter å leve som om jeg allerede er død.
Og om du ikke gjør det, vil du ikke leve ut året.
En, to, tre.
Er alt i orden?
Da jeg så deg på gulvet...
Altså, man blunker, og livet er forandret for alltid.
Du vinner.
Paris, Venezia...
...und Berlin.
Berlin?
Bra.
Vær så god, sir.
Nei.
Ja.
Og den paraplyen har visst sett bedre dager.
Den har vært med meg i krigen.
Ja. Og tapt, ser det ut til.
Perfekt.
-Takk skal du ha. -Tusen takk.
Det ser veldig bra ut.
Ja.
Nå skal jeg vise deg et par spasersko
som jeg bare må ha.
De er rett her. Der er de.
Er de ikke pene?
Jeg har sett på dem i en evighet.
Men de er veldig dyre.
Hva synes du?
Kan du ikke gå inn og unne deg dem?
Og så møter jeg deg på Fortnum's om en time.
For en kopp te.
-Vet du hva, jeg tror jeg gjør det. -Kom igjen.
-Om en time. Fortnum's. -Greit. Fortnum's.
Unnskyld meg!
Dette er Charing-krysset.
Dette er Bakerloo-linjen til Elephant og Castle.
Pass deg for trinnet.
Dørene lukkes.
Det var en god en, Roy!
Den andre fyren bare: "Ikke lag bråk. Det er bare penger."
Men så slo det meg.
Om russerne avlyttet oss,
hvorfor kom ikke politiet første gangen?
Vi begikk svindel. Helt enkelt.
Det andre møtet var så dere kunne doble fortjenesten.
Grådige, gamle Roy.
Hva forventer du av meg?
Gå tilbake mine 100 000.
Jeg har de ikke.
Få de!
Ellers forteller jeg det til den gamle røya du bor med.
Og da knuser jeg mer enn en faens blomsterpotte.
Så det var deg?
Smarte Bryn.
-Hjelp! -Hjelp!
Hjelp!
Vær så snill, vi trenger en ambulanse!
Tusen takk.
Gud velsigne deg.
Unna vei.
Unna vei!
Gå til side.
Unna vei.
Herremann på Charing-krysset. Kom inn.
Se opp! Unna vei.
Gå til siden.
Der er du.
Ny regnjakke?
Vel, det virket nødvendig.
Skal vi?
Jeg synes vi burde fremskynde flyvningen vår.
-Hva? -Ja. Jeg fikk en sånn trang til å reise.
La oss dra i morgen.
Hvorfor ikke?
Tusen takk.
Alasdair var her på slutten av krigen.
Han snakket alltid om Brandenburg Gate.
Hva den stod for. Hvordan den ble kjempet for.
Og du skulle ønske han var her for å dele dette med deg.
Ikke sant?
Ja.
Men om han var her, så ville jeg ikke vært her med deg.
Det stemmer.
Stephen!
Hei. Jeg rakk det.
Hallo. Det gjorde du.
Hva gjør du her?
Vi tenkte å overraske deg.
Ja. Jeg ville be om unnskyldning for at jeg var en drittsekk.
Du kjenner ikke Berlin, men det gjør jeg.
Så hva vil dere se først?
Vel, Brandenburg Gate.
Ja.
All den kraften.
Ja.
All selvtilliten.
Lite visste de.
Så sant.
Snakker du tysk?
Unnskyld?
Jeg hørte ikke etter.
Kan du si det igjen?
Når de brenner bøker, på slutten,
så brenner de også mennesker.
Ja.
Ikke akkurat det jeg håper å høre på ferie.
Jeg forventet ikke fullt så mange ballonger.
Ser ut som Disneyland.
Foretrekker fortsatt dette, fremfor å bli skutt på.
Vel, jeg hadde ikke hatt noe imot og skutt et par stykker.
Tror det er en som er gretten.
Kan du ikke gå tilbake på hotellet?
Kan du følge ham?
Jeg tror jeg vil se meg om litt til.
Legen sa at du ikke skulle presse deg for langt.
Vel, legen kan slutte å bry seg.
Vet du hvor mange som ble skutt i forsøket på å klatre over veggen?
Nei, Stephen. Det vet jeg ikke.
Men du er vel i ferd med å fortelle meg det.
Hallo?
Hadde du en fin dag?
Hva har skjedd?
Jeg bare... Jeg falt.
Jeg snublet i fortauskanten.
La meg vaske hendene dine.
Nei. Jeg klarer meg selv. Det går bra.
Nei. Du setter deg ned.
Du stønner og peser.
Hjertet ditt slår altfor fort.
Kom igjen.
Det må gjøres.
Var det et nytt anfall?
Nei.
Det ene øyeblikket var jeg oppe, det neste var jeg nede.
Det er dette stedet. Det er så mye historie.
Alt er bygget i en slik heroisk skala som får en til å føle seg liten og...
Sånn.
Da var vi ferdige.
Roy har gjort det bedre.
Hei. Unnskyld.
Har du adressen, Stephen?
Ja, men først skal vi stoppe et sted.
Vi har bestilt bord til klokken åtte.
Ja, stol på meg, det er verdt det.
Hva er dette stedet?
Fortell.
Eieren har latt oss å bruke denne leiligheten.
Den har forandret seg litt...
...siden sist du var her, Roy.
Stephen, hva er det du gjør?
Jeg kikket i tjenesteposten hans.
Roy Courtnay.
Født Dorset. Enebarn. Faren var prest.
Løytnant i Rhinens britiske hær.
Såret. Berlin. På denne adressen.
Vel, ja. Roy fortalte oss at han ble såret i krigen.
Ja, men dette var tre år etter krigen.
Og det involverte et mord.
På den tiden var Berlin inndelt i soner.
Amerikansk, fransk, russisk, britisk.
Løytnant Roy Courtnay ble tilordnet noe som ble kalt Seksjon V,
som hadde hovedkvarter her.
Stephen, jeg må rette på deg.
Seksjon V hadde ikke hovedkvarter i Berlin,
det var en etterretningsavdeling, basert i Hannover,
som rapporterte direkte til London.
Vi jobbet med
å jakte på nazister.
Seksjon V hadde hørt at det var en mann som gjemte seg i Berlin.
Martin Geiger.
Ingen triviell fangst.
Nei. Han hadde vært i ledelsen ved Bergen-Belsen.
Så jeg ble drevet til sovjetsonen av min tyske oversetter, Hans Taub.
Det var første gangen jeg var i Berlin.
Men Taub hadde kommet hjem.
Må være rart å komme tilbake til alt dette.
Jeg hater denne byen.
Folk som bodde her fortjente det de fikk.
Men familien din må da...
Faren min døde før krigen. Resten rett etter.
Jeg har ingen familie.
Taub var en fortapt sjel.
Krigen hadde eldet ham for tidlig.
Når vi er ferdige,
så finner vi en bra bar og et par jenter.
Hva synes du?
Bedre å betale for en.
De er billige om dagen.
Og for å arrestere Geiger, trengte vi sovjets tillatelse.
Vi måtte gå i sivile klær.
Ingen identifikasjonsbrikke som kunne identifisere oss.
Geiger bodde hos en venn, Franz Konig.
Her. Du har rett.
I denne leiligheten.
Planen var å dra hit mens Geiger var på jobben,
si at vi var tysk politi og vente på ham.
Ren rutine.
Bortsett fra at krigen ikke var helt over i Berlin.
Om man gjorde den minste feil, kunne man ende opp hos fienden.
Jeg kunne ikke tysk, så jeg lot Taub ta seg av snakkingen.
Kom inn.
Er Martin Geiger hjemme?
Han jobbe på dagtid.
Når kommer han tilbake?
Ikke før i kveld.
Taub tok seg av grovarbeidet.
Alt jeg trengte å gjøre var å holde kjeft.
Bare sitt.
Har du rent rulleblad?
Ja.
Ikke involvert i nasjonalsosialisme?
Jobber ikke for nazistene?
Nei.
Ingen vi har møtt støttet dem.
Det er underlig at de noen gang fikk makt.
Vi vil gjerne vente på Geiger.
Så klart.
Kaffe?
Bare sitt.
Engelsk.
Geiger.
Kom inn.
Legg bort pistolen.
Bare gå.
Pistol!
Ok. Greit.
Hans Taub ble drept.
Geiger...kom seg unna.
Faktisk ikke.
Martin Geiger ble tatt to uker senere av en sovjetisk patrulje.
Tilståelsen hans var veldig tydelig rundt hva som hadde funnet sted.
Hvem som var død.
Og hvem som ikke var det.
Alt skjedde så fort.
Da jeg åpnet øynene, så jeg at han lå der.
Courtnay. Roy Courtnay.
Ansiktet hans var skutt bort.
Jeg vet ikke hvor lang tid det tok meg å finne ut av det.
Ingenting kunne få tilbake Roy Courtnay.
Familien hans ville aldri se ham igjen.
Men Taub, hans...
Min familie...
...de var alle døde.
Ingen ventet.
Ingen kunne sørge.
Å bli engelsk ville ikke være vanskelig.
Jeg hadde undervist i språket siden jeg var 14 år gammel.
Ved hovedkvarteret hadde folk ofte bemerket likheten
mellom løytnant Courtnay og meg.
Dette var sjansen min til å komme meg vekk.
Å forlate landet som bare hadde gitt meg elendighet.
Jeg kunne begynne på nytt.
Vær på vinnernes side for én gangs skyld.
Jeg krysset grensen til britisk sone, snakket meg ombord på et transportfly,
og var i England neste morgen.
Jeg skrev et brev til pastoren og Mrs. J. L. Courtnay
på deres sønns skrivemaskin,
og informerte dem om at mine opplevelser i Tyskland hadde endret meg for livet.
At jeg så en annerledes fremtid for meg selv,
og at beslutningen min var endelig...
...et rent brudd var den beste løsningen.
Alt uttrykket vennlig og rasjonelt.
Med kjærlighet.
DERES SØNN,
Da det var over,
endret jeg navnet mitt til Roy Manning...
...og ventet på at de skulle dø.
Ja. Og da de gjorde det, kom Roy Courtnay til overflaten igjen.
Får jeg spørre om
hva det er du håper å oppnå med alt dette?
Rettferdighet.
En mann ved navn Hans Taub, antatt død, har streifet rundt i over 60 år,
og har ikke betalt for en eneste kriminell handling!
Hans Taub var ingen krigsforbryter.
Han var vernepliktig. Han tjenestegjorde i infanteriet, i front!
Du tror visst at du har fanget et nazist, du?
Vel, har du sett i Dienststelle?
Personalfilene, de militære rettssakene?
Ja.
Og så du noe der som impliserte Hans Taub?
Nei.
De russiske filene?
Noe der?
Vel, ikke som jeg kan finne. Nei.
Så da er det ingenting.
I det siste halve århundret
har jeg levd like ærlig og sømmelig som enhver engelskmann.
Ærlig? Du er kanskje ingen krigsforbryter, men det er nok av andre kriminelle...
Stephen, nå er det nok!
Du antar at det er nødvendig å redde bestemoren din
fra alle innbilte farer.
Hør her, du kjenner ham ikke!
Jeg tar mine egne valg.
Og jeg trenger ikke din tillatelse.
Om du ikke kan respektere det, så tror jeg at det er like bra
at vi ikke ser hverandre på en stund.
Åpenbart så trenger jeg meg på.
Vet du hvem du er?
Du er den eneste på denne planeten
som får meg til å føle at jeg ikke er alene.
Til helvete med Venezia og Paris.
La oss dra hjem.
Godt å være hjemme.
Ja.
Roy.
Kan du ikke ringe Vincent?
Hva?
La oss sette opp den felleskontoen.
-Er du sikker? -Ja.
Så da gjør vi det vanlige?
Jeg overfører mitt, hun overfører sitt...
...og så tar jeg pengene ut av kontoen.
Skal du ta alt?
Det er nesten 3 000 000 pund.
Etter et helt livs innsats,
hvor god uttelling er 100 000, delt på altfor mange,
så kan du banne på at jeg skal ta alt.
Det er det vi liker å kalle "tilfeldig gevinst".
Men det vil da ikke skade å la henne få beholde litt, eller hva?
Etterhvert som jeg blir eldre
så ønsker jeg ikke å måtte stole på det faens helsevesenet.
Jeg planlegger å ha nok penger til å bare sitte på en strand og drikke champagne.
Er det derfor du tror du gjør det? For pengene?
Det er spillet. Det er adrenalinet.
Hva om det er det?
Du kan leve like bra om du lar henne beholde litt å leve av.
Driver jeg med veldedighet her?
Nei.
Men hun er ganske syk, er hun ikke?
Tror du ikke jeg vet det?
Og hvem tror du har tatt seg av henne?
Jeg sørger for at hun tar de rette pillene til rett tid.
Jeg sørger for at hun legger seg i kristelig tid.
Ikke noe raffinert sukker eller koffein. Ingen snakk om politikk,
så blodtrykket hennes ikke stiger!
Du trenger ikke å fortelle meg at hun er syk, for...
Du vil ikke gjøre dette, Roy.
Ikke?
Ikke fortell meg hva jeg vil, Vin.
Jeg gjør det jeg gjør.
Om du har kalde føtter...
Nei.
Jeg er med.
Godt.
Jeg bare gjør meg ferdig her og så er det klart for neste leilighet.
Og neste Roy.
Angrer du?
Nei.
Ikke i det hele tatt.
Når det gjelder felleskontoen.
Er dere begge enige om å kombinere deres individuelle eiendeler?
Ja.
Vennligst signer her. Her og her.
Begge kopiene.
Skal vi utføre overføringen?
Ja.
Banken her er Hayes & Paulsen i Karibien,
og med disse kan dere logge inn på felleskontoen deres til enhver tid
for å se hvordan det går med investeringene deres.
Betty, kan du overføre midlene dine til felleskontoen?
Jeg bare lurer på... Er det lurt å overføre alt sammen?
Å la det stå i null?
Jeg mener bare, ville det ikke være lurt å la det stå igjen litt?
Det ville vel være forsvarlig?
Sant. Det kan det være.
Men det er også sant at jo mindre en setter inn,
jo mindre får man tilbake.
Vel, det er et poeng.
Det er bare det at...
Vel, jeg fikk nylig...
Vincent, Betty har hatt litt problemer med helsa i det siste.
Ingenting som er veldig alvorlig,
men det får en til å tenke seg om før man risikerer noe,
selv med slike gode investeringer.
Og derfor har jeg holdt igjen litt...selv også.
1-7-1...
...7-7-6.
Jeg satte inn alt.
Alt.
Det har du virkelig.
Du viser deg visst heller ikke frem.
Nei. Jeg sa at jeg ikke sløste.
Og litt til.
Jeg setter også inn alt.
OVERFØRING FULLFØRT
Roy, kan du sette inn ditt?
Ja.
Så nå, som sikkerhetstiltak så det bare er dere to som har tilgang
til felleskontoen, må dere finne et passord.
Seks bokstaver.
Noe...
Hva med det?
Vel, blomster?
Nei, det er syv bokstaver, er det ikke? Jo.
Nei. Typen blomst.
Liljer!
Flott.
Vel, om det er valget deres, vennligst skriv inn "liljer".
I.L.J.
PASSORD LILJER
-Ferdig! Gratulerer! -Ja.
RINGER ROY
Jeg synes vi skal feire med champagne.
Vel, jeg skulle gjerne, men jeg er redd jeg kjører.
Vil du ikke ta den?
Hva? Nei. Stemmer.
Tusen takk, Vincent.
Tusen takk.
Vi sees.
Hva skåler vi for?
Det vi alltid må skåle for,
fremtiden.
Fremtiden.
Hva skal vi bruke fortjenesten på når den begynner å komme?
Jeg tenkte kanskje at vi kan bestille et cruise,
eller at vi kan kjøpe en slik leilighet på Mallorca.
Ja, det kan vi.
Men vi trenger ikke å bestemme oss enda.
Nei, vi har nok av tid til det.
Det viktigste er at alt ligger på samme sted,
hvor det er trygt og godt.
Som oss.
Bør du ikke sjekke mobilen din?
Den telefonen. Ble det lagt igjen en beskjed?
Ble det? Jeg vet ikke.
Det er sønnen min.
Robert?
Ja. Han er i London.
Har hatt en kjøkkenutstilling.
Han flyr til Canada i morgen,
vil vite om jeg vil møte ham i kveld.
-Det må du! -Nei.
Vi har ikke noe nært forhold.
Roy, han er sønnen din. Jeg kjører deg.
Jeg vil gjerne møte Robert.
Nei.
Jeg tar toget.
Jeg tviler på at det blir sånn,
men om vi spiser middag og det blir sent,
vel, da blir jeg kanskje over.
-Ja, det er en god idé. -Ja.
Ta med deg litt vann på reisen.
Du vil vel ikke bli dehydrert?
Tusen takk.
-Skapet til venstre. -Stemmer.
Øverste hylle, helt bakerst.
Å, kjære, dette?
Ja.
Jeg tror ikke jeg drar.
Hvorfor skulle jeg det når jeg kan bli her med deg?
Jeg elsker deg virkelig.
Hold deg til planen, Roy.
Dra til London. Møt sønnen din.
Toget ankommer nå plattform 4.
-Etter deg. -Tusen takk.
Dette er Vincent Halloran.
Vennligst legg igjen navn og nummer etter pipetonen.
Kom deg over til leiligheten.
Jeg har ikke den faens paden!
Drittsekken har bare én ting å gjøre. Holde seg i nærheten av telefonen!
Faens drittsekk, klarer ikke det engang.
Hayes & Paulsen.
Dette er Shayla. Hva kan jeg hjelpe deg med?
Ja.
Jeg heter Roy Courtnay.
Jeg prøver å overføre penger fra kontoen min,
og jeg har lagt igjen paden min hjemme.
Vi kan sende deg en ny en.
Jeg må bare stille deg noen sikkerhetsspørsmål.
Og hvor lang tid vil det ta å få den nye paden?
Et par dager.
Er det mulig å overføre via telefonen?
Jeg beklager.
Men jeg er redd du må dra hjem og hente den paden.
Ja, du har rett. Det må jeg.
Betty?
Betty!
Hva gjør du her, Roy?
Flyet til Robert var forsinket.
Å, nei. Hvordan fant du ut det?
Han ringte.
Betty. Hvor er alle møblene?
Hva er det du driver med?
Jeg så på felleskontoen vår.
Jeg har skrevet inn passordet, så er jeg "innlogget", som man sier.
Så nå, hver gang du lyver, trykker jeg på denne knappen
og overfører 50 000 pund til en annen konto.
Annet passord, annen bank.
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Du mistet akkurat 50 000 pund.
Jeg har virkelig ingen aning.
Femti til.
Betty, det er meg.
Roy.
Jeg mener Hans.
Fortell meg igjen
hvordan Robert ga deg beskjed om at flyet hans var forsinket?
Vel, han ringte meg.
Vel, det jeg mener er at han la igjen en beskjed til meg.
Betty. For Guds skyld. Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke.
Så nå beregner du hvor mye du kan miste før det blir alvorlig.
La meg spare litt penger for deg.
Du kom hjem for å hente denne.
Vel, jeg la merke til at jeg ikke hadde den med meg.
Du trodde du hadde tatt den med til London.
Det trodde jeg.
Og den var så viktig at du dro hele veien tilbake.
Vel, det er ingen grunn til å tilbringe natten i byen, om man kan komme hjem.
Ser dette ut som hjemme?
Begynner det ikke å synke inn, bare bittelitt?
Betty, hva i helvete er det som skjer?
Oi da, det begynner virkelig å rakne for deg, eller hva?
Robert verken ringte eller la igjen enn beskjed,
fordi Robert ikke finnes.
Du har ingen sønn.
Kom igjen, Roy,
du må da forstå.
Det har vært rett foran deg hele tiden.
Blomster?
Liljer.
Lili?
Hans.
På den tiden var fredag favorittdagen min.
Fredag var den dagen Hans Taub kom for å lære meg engelsk.
Jeg ville ta deg imot selv,
men du kom tidlig og jeg var ikke klar. Så mor sa at du måtte vente.
Lili er fortsatt ovenpå.
Hun kommer snart ned.
Sett deg.
Deres datter er en veldig flink student, Frau Schröder.
Hun sier at du bare snakker engelsk.
Det er poenget med å lære det.
Fabrikkene mine har gått for fullt...
...siden krigen startet.
Kanskje det er på tide å roe dem ned.
Det er et spennende forslag.
Jeg har ofte tenkt: Hva om jeg var klar tidligere?
Om du aldri så søstrene mine den dagen.
Mor kan sy den inn og legge den opp.
Hvor skulle jeg bruke den?
Det er ingen fester å gå på.
Hans.
Se om du kan danse i den med Hansi.
Hun trenger en som er høyere enn Hansi!
Det er ingen igjen.
Ikke gjør det, Hans, du vil krølle kjolen.
Hans, nei!
Vi er ferdige med å danse.
Lili venter sikkert.
Hans!
Jeg er klar for engelsktimen min.
Det er vakkert, er det ikke?
Dette er hårlokken du ga meg.
Jeg var visst forelsket i deg.
Men du merket det aldri.
Liker du meg, Hans?
Ansiktsuttrykket ditt fortalte at du aldri hadde vurdert det.
Jeg liker deg.
Betyr "like" å "elske"?
Reis deg.
Her.
"Stå helt stille", sa du.
Lukk øynene.
"Og lukk øynene."
Og så voldtok du meg.
Som trøst for din ydmykelse.
Som hevn.
Jeg var liten.
Jeg var lettere å håndtere enn søstrene mine.
Jeg var mindre ukjent. En mindre utfordring.
Det var over veldig raskt.
Da du var ferdig, husker jeg at jeg tenkte:
"Jeg må ta på meg en ren kjole."
Lili?
Hans, vennligst følg meg.
Jeg vil gjerne snakke om det som skjedde på musikkrommet.
Ingenting skjedde.
Du prøvde å kysse meg.
Det gjorde jeg ikke.
Han lyver.
Prøvde du å kysse Hannalore?
Hun ville at jeg skulle kysse henne.
Hans!
Du ville at jeg skulle kysse deg. Jeg nektet!
Jeg sverger.
Lili?
Hva er galt?
Undervisningen med Lili vil ikke fortsette.
Engelsken hennes er god nok.
To dager senere ble faren min arrestert.
Noen hadde tystet på ham for å være en sviker.
Han ble stilt fremfor retten, funnet skyldig og hengt.
Pengene, fabrikken, alt ble konfiskert.
Det hele var for mye for moren min, så hun begikk selvmord.
Og så var det bare oss fire igjen.
Vel, vi tok inn leieboere. Først betalte de, men så kunne de ikke.
Og så, mot slutten av krigen,
var søstrene mine på kjøkkenet i et forsøk på å servere 12 mennesker med tre egg.
Og en bombe gikk av.
Drepte alle sammen.
De hadde latt meg sove, så jeg var uskadd.
To uker senere to Hitler selvmord.
Og så kom russerne.
Vet du, det er veldig spesielt å gjøre ting
man aldri i sitt liv hadde forestilt seg...
...bare for å kunne leve en dag til
og gjøre det igjen, og litt til.
Og verre ting.
Hemmeligheter mellom deg, Gud, djevelen og de døde.
Løgn.
Å bli en veldig god løgner.
Betty...
Lili...
Jeg ville aldri skade deg.
Hva tenkte du ville skje da du tystet på faren min?
Vel, jeg burde vel forstått
at familien din ville komme i trøbbel.
Hvordan skulle jeg vite det? Jeg var et barn.
Du var 15!
Du visste nøyaktig hva du gjorde, gjorde du ikke?
Vel, jeg antar...
Vel, jeg vet ikke.
Ikke gjør det der én gang til.
Søstrene dine ydmyket meg.
Faren din gjorde meg urett.
Jeg ville lære deg en lekse.
Og der sa du det.
Betty.
Hvorfor gjorde du alt dette?
Du kunne bare ha snakket med meg da du fant meg.
Vel, jeg tviler på at jeg hadde oppnådd spesielt mye om jeg hadde sagt:
"Hallo, Jeg er Lili Schröder. Jeg er den jenta du voldtok i 1943."
Snakke med deg, Roy? Nei. Først måtte jeg studere deg.
Heldigvis er Stephen en helt fantastisk etterforsker.
Så det var ikke vanskelig for ham å spore din kriminelle karriere.
Du dukket til og med opp i avisen noen ganger,
noe som hjalp meg å bli nøyaktig som de naive, eldre damene
du liker å svindle.
Estelle?
Vel, du har hatt det moro.
Men hva så?
Det er ingenting som forbinder med meg Taub.
Husker du den siste dagen vår i Berlin, da jeg gikk for å se meg om?
Da du falt.
Jeg tro tilbake til huset til familien min.
Du hadde såvidt gjenkjent det.
Det er en veldedighet for barn.
Hallo, jeg er Betty McLeish.
Det var ingen grunn til å tro at jeg ville finne det jeg lette etter.
Sølvmedaljongen min med hårlokken din.
Du skjønner, jeg hadde allerede en prøve.
Betty, du vet at jeg kunne ha reist i kveld, men at jeg kom tilbake.
Du kom tilbake for å hente denne.
Men jeg hadde flyttet alle pengene mine ut så fort toget ditt forlot stasjonen.
Vincent hjalp meg med det tekniske.
-Vincent? -Ja!
Stephen snakket litt med ham før vi dro til Berlin.
Jeg tror han sa det slik
at flere siktelser for forfalskning, bedrageri og utpressing
kanskje ikke var det han ville la barna sine sitte igjen med.
Prøvde han å advare deg? Vi var litt redde for det.
Og forresten, du vet vel at Stephen ikke er barnebarnet mitt.
Jeg mener, jeg har barnebarn, altfor mange til å holde styr på,
men Stephen er ikke ett av dem.
Du møtte faktisk ett. Michael.
Du vet, fyren i sølvaudien.
Han er veldig beskyttende når det gjelder momo.
Stephen er partneren hans.
De var veldig hjelpsomme med oppsetningen av det lille teaterstykket vårt.
Hver intetsigende detalj, nøye utvalgt for å gi deg en følelse av selvtilfredshet.
Der.
Kjedelige Betty i det kjedelige huset sitt. Hun vil være enkel å svindle.
Slagene dine? Den legen.
Det var vel også en løgn?
Ja, selvfølgelig. Han er en venn av meg.
Vi ville mykne deg opp så du ville overføre alle pengene dine til kontoen.
Og hvorfor...
...etter alle disse tiårene?
Hvorfor gjøre alt dette?
Fordi at jeg, i 60 år, har vært låst inne på det rommet med deg.
Og den eneste måten å befri meg selv på var å stå ansikt til ansikt med deg.
Vil du at jeg skal be om tilgivelse?
Det skal jeg gjøre.
Jeg bønnfaller deg.
Roy. Jeg tilga deg for lenge siden.
Jeg er over deg nå.
I kveld, da jeg så at jeg ikke hadde den pokkers paden,
så var jeg opprømt.
Jeg mente hvert ord av det jeg sa på stasjonen.
Og derfor kom jeg tilbake.
Jeg lar deg få beholde denne.
Du vil kanskje trenge den.
Hvor skal du?
Hjem.
SALDO PÅ KONTO 100 000 PUND
Det er folk utenfor som venter på at jeg skal ringe.
Med denne?
Hjelp!
Kom hit.
-Hjelp! -Hold kjeft.
Hold kjeft.
Hjelp!
-Jeg sa hold kjeft! -Hjelp!
Hjelp!
Herregud!
Bra jobbet, Betty.
Skal du gi meg pengene mine, Roy?
Jeg har dem ikke.
Han har nok akkurat det han skylder deg.
Og om han sier noe annet,
så lyver han.
Skal du gi meg dem?
Nein.
En person lever et langt og fullt liv, uten en skramme,
for så å bli slått ned av en gjeng og få slag.
Det får en nesten til å tvile på verden.
Generasjonen som vant krigen.
Han kan ikke snakke eller røre seg, men han kan høre deg.
Hallo, Roy.
Du hører meg tydelig, gjør du ikke det, Roy?
Er du en slektning?
Nei.
Men det får være greit.
Her.
Lat som det er champagne.
Det er så godt å se deg tilbake i dine naturlige omgivelser.
Ja, du foretrekker te på plenen mot en ølhall.
Det er fordi du er engelsk.
Vet du, enhver feil jeg gjorde i Berlin...
...var fordi...jeg liker deg så godt.
"Like."
Her. Ta dette.
Ja.
Da går vi.
Hun har alltid vært sånn.
Jeg tar en.
Nå kommer hun til å tvinge meg til å gå ut.
Se hva jeg har.
Ja, takk. Nydelig.
Du kan få ham tilbake nå.
Jeg håpet at du ville beholde ham.
Hold kjeft.
Michael, server moren din først.
Ok, greit.
Vær så god, mamma, til deg. Mer champagne?
Pappa, er alt i orden?
Drink?
Vær forsiktig!
Det er dypere enn det ser ut som.
Det går bra, momo.
Tekst: Therese Mørken